PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
No tak!
Počkejte na mě!
Přidej.
Počkejte na mě!
Co ten dopis, co měl doručit?
Koho zajímá dopis?
Zdá se, že zajímá všechny.
Vy o tom pořád mluvíte?
Viděli jste, co udělal.
Netuším, co v té jeskyni udělal.
Na tom nezáleží.
Teď ho máme my a musíme ho vzít domů.
Můžeš mi ho předat. Jede se mnou.
Na té mule?
Sotva uveze tebe.
Tohle není mula.
Je to nejspíš poník. Malé koňské plemeno.
A na to, jak krátké má nohy, se pohybuje rychle
a je vážně silný.
Tak ho nepomlouvej.
A odstup. Bereme ho s sebou.
Jste normální?
Nejste-li slepí a hloupí,
musíte vidět, že je výjimečný.
Nejmocnější a nejnebezpečnější lidé
a každý cvok, kterého jsme potkali,
se ho snaží získat.
Proč asi?
Protože zabil Černého rytíře.
Vážně věříš, že zabil Černého rytíře?
Nezáleží na tom, čemu věříme a zda to udělal.
- Nemyslím si… - Porušil hlídku.
Zničil naši budoucnost.
- A tu získáme zpět, když ho přivezeme. - Přesně.
Měla jsem lidi z Mistrinautu za póvl.
Ale koukám, že šlechticové jsou horší.
Tak si to pamatuj.
A máš-li v plánu nějakou levárnu,
nezapomeň, že máme ji.
Ten největší póvl na světě.
To byl kompliment.
No, mrtvý vám bude k ničemu.
- Neměli jsme jet pro pomoc? - Viď?
Kam nás vede?
Já nikam. To Ardanwen.
A kam nás vede Ardanwen?
To asi brzy zjistíme.
Co se tu stalo?
To je město duchů.
Myslíte, že tu straší?
Taky máte z tohohle místa husí kůži?
Strašidelňov.
Strašidlákov.
- Království… - Zmlkni, Piaku.
Zakleté Strašnice.
Pomozte mi.
Co je?
Pomůžete nám?
Našemu příteli. Je zraněný. Prosím.
Skvělé.
Vesnice hňupů.
Hodně spěcháme.
Potřebujeme…
vaši pomoc.
Máme hezké korálky.
Říká se děkuji.
Co? Tak se s nimi mluví.
Kdo vás poslal?
Nikdo.
Náš přítel je nemocný.
Je to váš přítel. Ne náš.
Chceme jen trochu jídla a nocleh.
Pak odjedeme.
Jednu noc.
Je to náš vězeň.
Odneseme ho.
- Není vězeň. - Je náš vězeň od chvíle,
co jsme ho našli.
- My zajali Tiuriho? - Ne.
- Nikoho jsme nezajali. - Ale ano.
Můj první zajatce.
Nedělala bych to.
Kopne vás.
Pane, možná…
Nemám čas.
- Ale… - Ne.
Vaše Výsosti.
Princ Viridian je zaneprázdněn vojenskými záležitostmi.
S vaším svolením…
Tak vojenské záležitosti.
Pokud mi chcete spílat za nevychovanost,
není to nutné.
Ten mrak vypadá jako kočár.
Tažený rybou.
Chci tu být asi tak, jako vy tu chcete mě.
Co kdybychom to rychle vyřešili?
Pak si oba můžeme jít po svém.
Teď už můžeme jen čekat.
Neříkala ti matka, že se to nemá?
Hadřík.
Máš hezké ruce.
Jemnou kůži i oči.
Vlasy máš jak počůranou slámu,
ale… kdyby ses umyla, vypadala bys k světu.
Třeba nechci vypadat k světu.
Beru.
Ale měla bys vědět, že bys míň smrděla.
Tak…
teď si promluvíme.
Kde vzala holka jako ty takového koně?
Není můj. Je Tiuriův.
Lžeš.
Řekni mi pravdu.
Nelžu.
Známý rytíř mu ho dal.
Dal mu koně a dopis k doručení.
Jaký rytíř?
Odpověz mi!
Otevřete ty dveře.
Můžeš mě zabít, dítě…
nebo mi říct pravdu.
Ale jiným způsobem se ven nedostaneš.
Černý rytíř s bílým štítem.
A proč chtěl Černý rytíř po tom chlapci, aby doručil dopis?
Protože umíral.
Měli bychom zvážit to, co Lavinia řekla.
Nic víc.
Blbost.
To, co Lavinia řekla, nedává smysl.
Jakto?
Vážně věříš, že Tiuri je hrdina nějakého proroctví?
Že mu Černý rytíř dal dopis v eviellanském hlavolamu?
A že když ho nedoručí králi,
celý svět pohltí děsivá temnota?
To zní jako naprostý nesmysl, ne?
No…
to zní jako naprostý nesmysl.
Konečně.
Takže všichni souhlasíme?
Haló?
Vezmi tento dopis.
Musíš ho doručit králi Favianovi
do Unauwenu.
Je to neobyčejný prsten.
Nechápu to.
Já myslím, že ano.
Proč tě Ardanwen přivezl sem?
Vrátil se domů.
Černý rytíř tu žil?
Vy jste…
Mrzí mě to.
Byl jsi s mým…
mužem…
když umřel?
Když umíral.
Byl raněný…
proti přesile.
Ale tasil meč,
aby s nimi bojoval.
Tuhle hloupost dělal vždycky.
Ne.
On byl neskutečný.
Opravdový rytíř.
A zase putuje.
Jeden bláznivý rytíř ho předává druhému.
Myslíš, že ho chci?
Pokud máš špetku rozumu,
zapomeneš na mého manžela a vrátíš se rychle domů.
To nemohu.
Můžeš a musíš.
Nechápete to.
Všechno, co se stalo,
tyhle věci, kterým nerozumím.
Posílá mě to na stejnou cestu jako váš muž.
Myslíš, že tě něco vede?
Co?
Že by úděl?
Osud?
To si myslel i můj muž.
To si myslí všichni rytíři,
když jedou za slávou
v přesvědčení, že ochrání svět před zlem.
A jak to vždycky skončí?
Smrtí…
vražděním…
a tím, že lidé, na kterých ti záleží, se nikdy nevrátí.
Myslíš, že proto, že jsi tady, jsi hrdina?
Jsi blázen, Tiuri.
Věř mi.
Poslední věc, kterou svět potřebuje, je další hrdina.
Kamarádi, občas je…
život…
neskutečně sladký.
A tentokrát z toho vytěžíme maximum.
Vy jste hlasovali?
Ano.
A Tiuri jede s námi.
Horečka klesla a vrací se mu barva.
To znamená, že zítra se mnou jede do Unauwenu.
Ne, nejede.
A proč by měl?
Sama jsi říkala, že ten dopis nemáte.
Mají ho Rudí jezdci.
Takže i kdyby s tebou jel, což se nestane,
nemáte co doručit.
Tiuri?
Jsi v pořádku?
Arman má pravdu.
Mají ten dopis.
Ale k jejich smůle…
mají jen část.
NEŠPORY. SV. ADALAR MUČEDNÍK. 36 FAVIAN III.
To ale nedává smysl.
Je tu jen čas a datum.
Hodina večerní bohoslužby na svatého Adalara
v 36. roce vlády Faviana III.
Nic víc?
- Proč je to důležité? - Není.
Je to důležité pro Viridiana.
Rudí jezdci ho chrání.
Kvůli dopisu zabili Černého rytíře a málem i mě.
Dej mi to.
Cítíš to?
Věděla jsem to.
To je ocet.
Starý pašerácký trik.
„Datum je stanoveno, hodina nadešla.“
„Trůn bude můj.“
„Tito zaplatí po mém nástupu na trůn.“
To jsou naši rodiče?
- Zabijí naše rodiče? - Nikdo nikoho nezabije.
V dopise se nepsalo o zabíjení.
Bylo tam datum a jména.
Psané neviditelným inkoustem.
Mužem, který se chce chopit koruny a zabít ty, kdo se mu postaví.
Zabijí naše rodiče.
Co dělá?
To, co jsem měl v plánu.
Dokončím dílo Černého rytíře a doručím dopis.
Dozví se ten plán a zastaví ho.
A jak to chceš udělat? Jak chceš doručit dopis králi?
Přijdeš tam
a půjdeš za nejmocnějším mužem?
Nedostaneš se ani k muži,
co vylévá jeho nočník. Natož ke králi.
Jsi nikdo, Tiuri.
A jsi obviněn z vraždy.
Myslíš si, že vejdeš do nejchráněnějšího místa na severu,
obejdeš Favianovu armádu a dostaneš se ke králi?
Jen s její pomocí?
To se nikdy nestane.
Použiješ své schopnosti.
Nejdřív se je musím naučit ovládat.
A jak to uděláš?
Ne!
Do toho nejdu.
Jestli mě zabiješ, tak tě zabiju.
Můžeš.
Víš, jak je vyvolat?
Netuším.
A jak ho odpálíš?
Nikdo nikoho neodpálí.
Musíš ve svém nitru najít Eviellana.
Zavři oči…
Dívej se na něj.
A měl bys u toho takhle hýbat rukama.
To není špatné.
Představ si to a myšlenka se zhmotní.
Představ si Armana…
jak letí vzduchem.
- To se mi líbí. - Můžete všichni zmlknout?
Prosím, jen ať to nebolí.
No tak, to nebylo kouzlo!
Neodolal jsem.
Jsi mrtvý.
Řekněte tomu smradovi, že ho zabiju.
Můžeme se soustředit?
Pohni se!
Odleť! Zmiz!
No tak, Tiuri…
pojď si pro mě.
Pojď a zachraň svět.
No tak! Pojď si pro mě!
Podívejte se na hrdinu Tiuriho.
No tak, pojď si pro mě.
No tak, Tiuri.
Pojď.
V mém prdu je víc magie
než v celém jeho těle.
No tak.
Napít!
Ne vodu, něco tvrdšího.
Jde na to.
Chodící mrtvola.
Povedlo se?
Takže asi ne.
Třeba to nemůžu ovládat.
Třeba se to samo rozhodne, kdy se to stane.
Zastav.
Tahle věc, až je to cokoli, je v tobě.
Jsi to ty.
Tak to ovládni.
Co mají společného chvíle, kdy se to stalo?
Jeskyně, klášter.
Útočili na mě.
Přesně.
Možná to přijde, když…
ti buší srdce a tvé tělo zaplaví emoce.
Když nepřemýšlíš a jen žiješ okamžikem.
Jasně.
Tak jo.
Zaútoč na mě.
To nebude fungovat. Víš, že ti neublížím.
Co?
Co děláš?
Proč vám tolik záleží na Tiurim?
Co pro vás kdy udělal?
Vždyť víš proč. V tom dopisu jsou jména rodičů.
Vážně tu žil Černý rytíř?
Nemůžeme nečinně sedět, zatímco je Viridian všechny zabije.
Už jsme to probrali. V dopise se o zabíjení nepíše.
Tobě se to mluví. Tvoje jméno tam není.
Co tím chceš říct?
Černý rytíř psal tímto brkem?
Nejspíš ano.
Nechci tím říct vůbec nic.
Jen říkám fakta.
Její rodiče tam taky nejsou. Proč nekoukáš na ni?
Její rodiče jsou mrtví… ty pitomče.
No dobře, to je jedno.
Chceš tím říct, že v tom má můj otec prsty, viď?
Myslíš si, že chce smrt vašich rodičů?
To je holý nesmysl.
Můj otec nemusí nikoho zabíjet.
Je tak chytrý,
že všechny ostatní zastíní, aniž by vytáhl meč.
Černý rytíř jedl z toho talíře?
A holil se touhle štětkou?
A zastříhával si chlupy v nosu…
Vidíš to co já?
U všech svatých.
Už buší.
Dokázal jsi to.
Říkala jsem to.
Chceš mi říct…
že nejenže jsi ztratil jeden z dopisů…
ale ten kluk, který ho našel…
který ho má u sebe…
je syn šamana?
Vypadni.
- Chci vám vysvě… - Ven!
Ten samý kluk.
- Umíš mizet? - Ne.
Umíš létat?
Piaku, zmlkni.
Políbil jsi ty ji, nebo ona tebe?
Neodpověděl jsi mi. Au.
Co jsi zač, Tiuri?
Čeká tě asi náročný rozhovor.
Většina věšteb…
jsou jen staré povídačky.
Ale některé se odlišují.
Některé se ve všech královstvích
a ve všech jazycích předávají po generace.
Věštba, o které mluvil tvůj přítel…
je jednou z nich.
Nejprve tu byla Země…
a všechny naše touhy.
Pak přišlo zvíře
a temnota z hloubi.
Ta vše pohltila za svitu rudého měsíce,
který jen jednou za sto let uzříme záříce.
Mocný čaroděj ze severu…
světlem protne temnoty hráz…
když v neúrodné zemi…
opadá i zimostráz.
Datum v dopisu…
odpovídá dni, kdy vyjde krvavý měsíc.
Pak by si ten hrdina,
ať už je to kdokoli,
měl pospíšit. Nemyslíš?
Děkuji…
žes mě nezabil.
Už jsi doma.
Můžeš odpočívat.
Teď je to má cesta.
To je Fantumar. Musíme jít.
Rychle!
Jak nás našel?
- Jak jsi mohl? - Já nic!
- Řekl to otci. - A dost!
Chtěl tvou smrt. Chtěl jim tě naservírovat s našimi rodiči.
- Ne, to ne. - Nevíme, co udělal.
Nevíme to jistě. Zatím.
Teď se musíme dostat ke koním a zmizet odsud.
Pojďme.
Najděte ho. Všechno prohledejte.
Jdeme.
Počkat. Kde je Iona?
Říkala jsem, že se máte bát mě.
Vy idioti jste mě vodili za nos.
Tak teď za to zaplatíte.
Odhoďte zbraně
a vydejte nám ten eviellanský póvl.
A nebudu to opakovat.
A ty…
budižkničemu, pojď sem.
Tohohle budeš litovat.
Pozor! Zpátky!
Dojděte pro koně.
Ať neutečou!
No tak, zajistěte koně i novice!
Utíkají!
Některé věci se nemění.
Ardanwene!
Zastavte toho koně!
Ujíždí nám!
Máte mě za hlupáka?
Vydejte nám toho eviellanského zrádce.
Nebo to pro vás skončí špatně.
A pro někoho dalšího taky.
To si říkáš rytíř?
Tohle nedopustím.
Budete nejdřív muset zabít mě.
Přesně tak jsem to měl v plánu.
Okamžitě slezte z koní.
Udělej něco.
Použij svou sílu.
Sílu?
Jakou může mít tenhle prcek sílu?
Radši byste měl…
Ne!
Možná je to znamení, pane.
Možná je to varování…
že to, co se chystáte udělat…
že temnota, kterou se usilovně snažíte vyhnat…
vás začíná pohlcovat.
Možná to se nám snaží věštba říct.
Že pokud půjdete touto cestou…
sám se tou temnotou stanete.
A tento chlapec se stane hrdinou, který vás zničí.
Nic nechápeš, Jabroote.
Aby mohl existovat stín,
musí existovat světlo.
Hrdina, o kterém věštba mluví,
není tento bezvýznamný kluk.
Jsem to já.
A vždycky jsem to byl já.
Temnota je dávno kolem nás.
Ve válkách a sporech, jež vždy budou poštvávat lidi proti sobě.
A právě ta temnota přede mě staví tohoto chlapce.
Až bude krvavý měsíc vysoko na nebi
a já se budu koupat v jeho světle,
tento chlapec…
a temnota, které slouží…
se setkají se sobě rovným.
V životě jsem nic tak úžasného
neviděl.
Dokázals to, Tiuri.
Zvládls to.
Nic jsem nedokázal.
Co tím chceš říct?
Když ne ty, tak kdo?
Co mají společného chvíle…
Lavinio!
…kdy se to stalo?
Překlad titulků: Lucie Tatransky